Kambodža.
Mnogim zapadnjacima sličila je na raj.
Drugačiji svijet. Tajnoviti svijet.
Ali rat u susjednom Vijetnamu probio je granice.
Rat se ubrzo proširio i na teritorij neutralne Kambodže.
1 973 otišao sam pokrivati taj sporedni rat,
kao strani dopisnik New York Timesa.
Tamo sam, u zemlji razorenoj ratom, usred borbi između
vladinih trupa i Crvenih Kmera, sreo svog vodiča i prevoditelja,
Ditha Prana, čovjeka koji će promijeniti moj život,
u zemlji koju sam naučio i voljeti i sažalijevati.
POLJA SMRTl
Slušate Glas Amerike, vijesti za jugoistočnu Aziju.
6:45, jutro - djelimična naoblaka. Oblaci su i u Washingtonu.
Predsjednik Nixon objavio je da će se obratiti naciji povodom
Watergatea ovih dana.
Ovaj govor biti će prvi Nixonov komentar od svibnja,
KAMBODŽA, 7. kolovoz 1973. -...kada se ovaj skandal
završio ostavkama i skoro paralizirao Bijelu Kuću.
To je dovelo i do velikih sukoba, a možda i do
ustavne krize zbog istrage Senata i postavljanja
specijalnih tužitelja u slučaju Watergate.
Govor je najavljen nakon Gallupove ankete
javnog mnijenja, a Nixonova popularnost je najniža
koju je imao neki američki predsjednik za posljednjih 20 god.
Sudac vrhovnog suda William O. Douglas odbacio je žalbu administracije na
produžetak zabrane novih bombarderskih misija u Kambodži.
Kongres je ranije proglasio ova bombardiranja ilegalnim i
zahtijevao da prestanu u roku od jednog tjedna, tj. 15. kolovoza...
Kreći! U bolnicu.
Gospodine, taksi... Gospodine, taksi...
Dobro...
Zatvori jebene šalone, hočeš li?
Kakvo je ovo sranje?
Oprosti...
Mislio sam da je sobar. Razvijao sam neki film.
Ako ćeš vikati na mene, doći ću kasnije.
Sada se ne osjećam baš najbolje. -Neću vikati na tebe.
Zrakoplov je kasnio 3 sata. Nije bilo kola. Morao sam taksijem.
Sve što hoću je da radim, a ti si tu.
Što ti je, jebote, to...? Na glavi?
Higijenski uložak Natopio sam ga ledom.
Sid Schanberg Je li Pran tu?
Ne, upravo sam došao sa zračne luke.
Ako dođe, recite mu da sam ovdje?
Bit ću u kafiću Central. Hvala puno.
Što bi da jedeš?
Hoćeš jaja?
Ne mogu jesti jaja. Rekli su mi da ih miješaju s crijevcima.
Što ćeš onda?
Dajte mi kavu. Za tebe? -Ja ću aspirin.
Sve što jedem mora biti potpuno mrtvo.
Zato ne mogu jesti ostrige. Čitao sam negdje da stavljaju...
sok od limuna na njih, samo da bi ih omamili.
Nema razlike, i svjesne školjke su jednako odvratne.
Vidi ovo. Jesi li to vidio?
Što je to bilo? Raketa?
Ne znam. Vidio sam lika na motoru.
Sydney, Sydney, gdje si bio? Tražio sam te svuda po gradu.
Ostavio sam ti poruku, zar je nisi dobio?
Nisam, išao sam taksijem.
Bila je velika nesreća. -Što?
Mislim da Amerikanci bacaju puno velikih bombi na mali grad.
Američke bombe? Jesi li siguran? -Mnogo, mnogo mrtvih!
Zna li još netko za to? -Nitko.
ldemo! -Nije moguće!
Kuda ideš? -U Neak Luong.
Neak Luong je zatvoren. -Nemoj mi to pričati.
Ti se ovdje ništa ne pitaš.
lmam pravo da idem gdje hoću u ovoj jadnoj zemlji.
To je i po njihovom zakonu, a i po našem zakonu.
Zabrani mi i kršiš Cooper-Churchov amandman.
Nabij si taj amandman, znaš već gdje!
ldemo.
Kako vam mogu pomoći?
Možda mi možete reći zašto je moj zrakoplov zadržan jutros?
Tvoj zrakoplov nije poletio? Možda je u pitanju loše vrijeme.
Komercijalni letovi nisu u mom domenu.
Znači ne znate ništa o tome? -Ne, ne znam.
Dobro.
Onda bih volio da čujete nešto i da date svoj komentar.
Jutros, zahvaljujući nekim razlozima van ičije kontrole,
proveo sam dva sata u Bangkoku, buljeći u znak za polijetanje.
Suradnici su mi javili da su u međuvremenu dva vojna
helikoptera sletjela ovdje, preko puta zračne luke.
Polovica ambulantih kola su u Phnom Penhu, čekaju na njih.
A sada čujem i glasine da su SAD bacile jednu
ili više bombi na grad Njek Long.
To su glasine. Neću da komentarišem glasine.
Ne razumem te.
Samo te pitam da li je to razlog što je moj zrakoplov zadržan.
Nemam komentar. -Koliko njih je poginulo?
Koliko njih je ranjeno?
Hvala na suradnji, majore.
Kada objavim ovu priču, citirat ću te u potpunosti!
Žao mi je. -To nije dovoljno.
""Ne"" nije dovoljno. Ovo je velika, značajna priča.
Moramo otići tamo. -Znam.
Ne želim čuti ""Ne"". Hoću da čujem
kako ćemo otići tamo. Trebalo je da smo već tamo.
Bit ću ovdje.
Laku noć, Sydney.
Poruke? -Ništa, gospodine.
Bok, Sydney i do viđenja, Sydney.
Ne mogu pričati s tobom. -Sigurno da možeš.
U veleposlanstvu su svi nervozni.
Ako ti treba informacija traži je od onog tko je zadužen za to.
Daj da se ne vrijeđamo.
Do viđenja, Sydney. -Dobro, laku noć.
Dobro. Bila je pogreška pilota ili kvar računala.
Zajebali su koordinate.
Jedan B-52 ispustio je cijeli tovar na Neak Luong.
Vatra gori usred grada.
Koliko ima žrtava? -Čut ćeš to sutra.
Procjenjujemo da ima 52 vojne i 32 civilne žrtve.
Koliko bombi?
Čuo sam na stotine. Nemoj da to citiraš.
Pivo! Nismo ga pili 4 tjedna.
Sigurno ga donose zrakoplovom za New York Times.
I čuvaju ga gore u svom apartmanu, zar ne, Sydney?
lmamo podrum ovdje, zar to nisi čuo?
Ne bi me čudilo, Amerikanci sebe shvaćaju preozbiljno.
Ne budi strog prema njemu, trudi se, kao i ostali.
Da, samo što to znači da moramo potplaćivati više od njih,
da bi naša izvješća poslali teleprinterom prije njihovih.
Daj, čovjek ti je samo kupio pivo. Popij ga.
Živjeli. -Prijatno.
Da nazdravimo teleprinteristima.
New York Times ide rano na spavanje.
Dobro? -Možemo ići.
Idemo onda.
Ovo si odlično obavio.
Koliko? -150.
Amerikanac, 150.
U redu? -Dobro je.
Što kaže? -Hoće da vidite njegovu obitelj, da je slikate,
i da mu pomognete, jer je njegovo dijete ranjeno.
Pran? -Da?
Prevedi mi što ona govori.
Treba joj pomoć.
Njena prodavnica je srušena noćas. Muž joj je poginuo.
Koliko je bilo bombi?
Ne zna.
Zna li gdje je bolnica?
Tamo.
Pita hoće li netko uhititi pilota?
Gospodine, hoćete kupiti, hoćete kupiti...?
Jedan dolar, gospodine, kupite...
Ne mogu slikati. Potrošio sam film. Žao mi je.
Pitaj je koliko djece ima u njenoj obitelji.
Petoro djece. Muža su joj već ubili.
Što je ono? Tko su oni ljudi tamo?
Sydney, Sydney... U džipu su zarobljenici Crvenih Kmera...
Ubili su puno seljana.
Kaže da daju seljanima da piju benzin, a onda ih zapale.
Film! Nemaš film! -Znam nema filma.
Bez kamere.
U redu je.
Bez kamere. -Polako.
Reci mu.
Sid, hajde, ulazi.
Brinem se, Sydney.
Ja sam te doveo ovamo.
Optužit će me i uhititi zbog toga.
Kako mogu da te ponovno uhite kada su te već uhitili.
Zvat će Phnom Penh.
Tko je za cigaretu?
A moram si i olakšati.
Hoćeš im reći da moram pišati.
Kaže da nema pišanja.
Što mu to znači?
Znači da nema pišanja.
Dosta mi je ovog sranja.
Imam priču koju moram poslati u New York.
Sid! Sid!
Neću otići.
Doveli su cijeli jebeni tisak.
Hoće da ispeglaju priču. Kopilad!
Reći ću vam nešto. Odlazim odavde.
Što ćete uraditi? Raznijeti mi glavu?
General je tamo. Ovo je američka putovnica.
Ja sam američki građanin i sada idem odavde.
Hoće da pozove nadređenog. -Neka ga zove.
Žao mi je što nećemo moći da vam pokažemo ruševine i u gradu.
Na žalost, to je još uvijek zabranjeno područje.
Pogledajte sada preko rijeke i vidjet ćete vojne snage koje smo
doveli u pomoć onima koji su se ubacili u redove Crvenih Kmera,
koji su napredovali ovih dana.
Snage Kambodžijanske armije im se približavaju i istjerat će ih
odatle prije nego što kažete keks.
Ulazite u helikopter!
Ti ne! Došao si brodom, vrati se brodom.
Nećeš spriječiti moju priču!
Što je ovo, do đavola?
Slušaj, Sid, da ti nisi ovdje, ne bih ni ja bio ovdje.
A ja ne želim da sam ovdje. Čemu sve ovo?
Zato što ako netko bude čitao o ovome, obraz će ti biti ukaljan.
10. ožujak 1975.
Sydney... Sydney.
Dobro jutro.
Koliko je sati?
6 sati.
Teleks. -Išao si po teleks? -Da.
Na naslovnoj smo strani. -Pa?
Mora da nešto radimo kako treba.
Sydney... moja žena je zabrinuta.
Misli da će svi strani novinari napustiti Kambodžu.
Bilo bi prilično glupo da pokušam pokrivati ovaj rat
sjedeći za stolom u Bangkoku.
Ona kaže da nam se loše piše, ako se rat nastavi ovako.
Što ti misliš?
Ne znam. -Ne znam ni ja.
Ovo si pokupio dolje? -Naravno.
ldemo onda.
Dobro. Važi.
Nemoj ponovno zaspati. -Neću.
Kmeri se pokušavaju probiti do zračne luke.
Ako uspiju, grad će biti izgubljen.
lznevjerili smo ove ljude.
Rekli smo im da će im biti dobro dok su s nama, a vidi ovu zbrku.
U Americi svi imaju po dva auta.
Pita te koji auto voziš u Americi?
Nemam tamo auto. Samo Mercedes ovdje.
Mercedes? On je broj jedan!
Pitaj ga gdje je naučio engleski?
Američki savjetnik iz njegove jedinice ga ja učio.
Evo, broj jedan.
Što kaže?
Kaže da je mislio da su svi Amerikanci već otišli.
Napravljen sam u SAD.
Pobjeđujemo li? -Ne pobjeđujete.
Pobrini se da ne presijeku put do zračne luke.
Prva divizija je došla rutom br. 36.
Kmeri dolaze rutom br. 3. Ne zna točno koliko njih.
Očekuju napad danas. -Gdje ti je zapovjednik?
Što radi on tamo? Koliko još...
Rockoff, vuci svoje dupe odatle!
Hajde, nosimo ga odavde.
Odlazim... Sid, hajde... hajde...
Sidi... Sidi!
Pogledaj, Kmeri!
Ambasador Kambodže je, u Washingtonu, u govoru pred
novinarma rekao: Budimo iskreni, iskoristili ste nas.
Uveli ste nas u ovaj rat, jer ste pametniji od nas.
U Kambodži su Crveni Kmeri stegli obruč oko prijestolnice,
Phnom Penha, koja vrvi od 2 milijuna izbjeglih iz ratnih
područja. Po izvještajima vladinih trupa situacija je
toliko loša da vojnici moraju raspodjeljivati benzin,
da bi mogli prebaciti ranjene u prijestolnicu.
Nestala je struja, Sydney.
Sada mi šaljete poruku da pregovaram.
Za to je prekasno.
Alene, ova zemlja je podijeljena. Pustili smo ovaj brod u more i
slama mi se srce što ga ne možemo vratiti u luku.
Mislim da naša zemlja ima i muda i snage, a sve što je znala
uraditi je obmanjivati.
Kažem ti, Sid, bit će mi drago da odem odavde.
Ovo se previše odužilo.
l poslije onog što su Crveni Kmeri doživjeli,
ne vjerujem da će biti naklonjeni strancima.
Gdje da spustim ovo? -Bilo gdje, na pod, bilo gdje.
Gospodine Schanberg? -Bože, da!
Moja ovisna lica, ima ih 6. Dith Pram i njegova obitelj.
Dobro.
Poštovani gospodine, planiram sa obitelji turistički posjetiti
jugoistočnu Aziju i da 2 tjedna provedem u Kambodži.
Pošaljite nam turističke prospekte. Unapred zahvalni.
U potpisu Wendell Payne iz Južne Karoline.
Što će biti sa zračnim mostom? -Nosimo ga sa sobom.
Mnogo ljudi će pomrijeti od gladi. -Znam, ali što možemo.
Ovdje će možda biti krvoprolića.
Oprosti na iskrenosti, ali, ili ostaješ ili odlaziš.
Bok, napuštate brod koji tone?
Turizam je pod znakom pitanja.
Predsjednik Ford u svom obraćanju posvećenom
vanjskoj politici gotovo i da nije spomenuo Kambodžu.
Sve što je rekao je da je sada već kasno.
Žao mi je, Sydney, kasnim. -Gdje si bio?
Zaustavili su me zbog policijskog sata.
Policijskog sata, je li? -Žao mi je, Sydney.
Dobro, počni sa ovim. Reci im da ovo počnu slati,
a da sačekaju sa posljednja dva pasusa, dok ih ispravim.
Ne šalje se više ništa iz Kambodže. Predajnik je pogođen.
Šest je popodne. Možemo poslati...
Šest popodne! Misliš li da radimo za mjesečni magazin?!
Ovo su novine.
Mogli bi uraditi izmjene za sutra?
Da, mogli bi sutra predati punu priču.
Bio sam jučer u američkom velijeposlanstvu. -Dobre vijesti?
Nisu.
Rekli su da će mnogo ljudi poginuti kada grad padne.
Sredio sam evakuaciju tvoje obitelje i tebe.
Sada je sve na tebi. Što želiš uraditi?
Hoćeš li ostati ili otići?
Što ćeš ti? -To nije tvoja briga.
Želiš li ostati ili otići?
Znam da voliš moju obitelj.
Ali ja... i ja sam izvjestitelj. Znaš me.
Dobro, ne moramo se odmah odlučiti. Polako.
Ali ćemo morati uskoro smisliti što ćemo.
Dobro, to je to! lspraznite kat.
Ovo je posljednja provjera.
Posljednja provjera.
G. Kincaid nije ovdje. G. Kincaid je otišao.
Zadržite slobodno njegov novac. Sada morate ići.
Odlazite.
lmate li na listi Prana i njegovu ženu? -Da.
Jesu li već došli? -Nisu.
Jesi li vidio Prana? -Nisam.
Gdje li je on?
Postaje stvarno.
Zakasnit će.
Što ne provjeriš sa druge strane?
Ako dođe ovamo, reci mu da ga tražim pozadi.
Beth, jesi li vidjela Prana? -Ne, jesi li ga tražio u hotelu?
Možda je u pošti! Pošti!
Gubi se odavde!
Vucite se!
ldemo, idemo, idemo!
Gdje si ti krenuo? -U veleposlanstvo. -Dobro.
Gospodine, kako se zovete? -Obitelj Pran.
Obitelj Pran? -Da. -Žao mi je, već su ušli.
Provjerite listu, molim Vas. -Več su ušli.
Rockoff, stigli smo.
Trči! Nema vrijemena!
Čekaj.
Nasmiješi se.
Lijepo, Sydney.
Ako zagusti, najbolje je otići u Francusko veleposlanstvo.
Tko ti je to rekao?
Britansko veleposlanstvo.
Slobodno.
Sydney, dolaze Crveni Kmeri. lzgledaju kao vladini vojnici.
Čeka ih dobrodošlica.
Dobro.
Sydney! Nema više borbi! Odmah se vraćam.
Nema više borbi! Nema rata!
Što ti misliš? -Ne znam. Ne sviđa mi se kako ovo izgleda.
Prošao sam kroz Keng Kang jutros. Umalo me nisu ubili.
Ne vjerujem ovima.
ldem u bolnicu, hoćeš sa mnom.
Jone!
Bože, što da radim? Da pjevam uspavanku?
Brzo, dajte anesteziju.
lsuse, ima još šrapnela. Dajte ovamo.
Treba mi krvna grupa A.
Nisam dobio ni jednu jedinicu krvi u posljednja dva dana.
Donesite mi, brzo. -Da gospodine.
lma dosta krvi, sasvim dosta.
Problem je što je nema gdje treba.
Nakupit će se gomila leševa ovdje, prije nego što krenemo kući.
Natrag, natrag.
Zašto ne ulazi ovamo? -Pokušava.
Pokušava da uđe. Ne puštaju ga unutra.
Dobro?
U redu je. lzgleda da će biti dobro.
Vraćam se.
Samo novinari.
On je sa mnom.
Radi za New York Times.
On je novinar, sa mnom je.
Gdje je veleposlanik. Hoću da pričam s njim.
Recite mi gdje je, hoću da razgovaram s njim.
Slika koju imamo o Kambodži je prilično nejasna.
Novinari koji su doletjeli iz Tajlanda, preko Phnom Penha,
javljaju da se čini da su Crveni Kmeri
pokušali masovnu evakuaciju cijelog stanovništva.
Zahvaljujući radio kontaktu sa francuskim veleposlanstvom,
saznajemo da su se 200 Europljana i neodređen broj
Kambodžijanaca tamo sklonili.
Novi vladari Kambodže, za sada, nisu dali nikakvu izjavu.
Ne zna se gdje se nalaze Princ Sihanouk i bivša vlada.
Je li dobro. -Jest, spava.
To je konzul.
Jesi li vidio, Dennise? Dolaze Rusi.
Glavne vijesti. -To je BBC.
...bore se oko 14 km od Phnom Penha, prijestolnice Kambodže.
A sada izvještaj s lica mjesta od našeg dopisnika u Tajlandu,
Hugh Eldera...
Zašto puštaju ovo sranje?
Vidiš li onog dečka iza kapije? Onog malog?
Možete li da ne gledate svi odjednom?
lz pouzdanih izvora znam da je to, glavom i kapom, Hugh Elder.
Zezaš? -Maskirao se, ali mi je bio sumnjiv.
Kako uspijeva proturiti članak?
Kako ga uopće piše? -To su vješte ruke.
BBC ih angažira da se šetaju među Kmerima kao pravi
pripadnici. Prelaze Tajlandsku granicu svaki dan tamo-ovamo.
Rekao sam vam.
Po nepotvrđenim izvještajima, Crveni Kmeri zahtijevaju da
sve članove prethodne, pobijeđene, vlade, a naročito
tzv. izdajničku šestorku predaju njima.
Ne zna se je li bilo tko od ministara iz bivše vlade,
zatražio azil u veleposlanstvu, gdje je po predstavnicima Unicefa u
Bangkoku, situacija postala izuzetno nesigurna.
Izvješća putnika koji u Tajland stižu iz Kambodže...